Det är bara vargar. Nu slipper vi den snart.
- Den tar mig! - Håll fast!
- Spring! - Nej, vi gör det ordentligt.
Hjälp mig att gräva ner den.
Tänk om någon gräver upp den.
Gud nåde honom!
- Hej, Alan. - Hej, miss Magruder.
- Fritt fram, Alan. - Tack, Bill.
Du är dödens, Parrish!
Parrish, varför så bråttom?
Spring in till pappa! Vi tar dig sen!
- Hej, Carl. - Alan!
Kom ska du få se en sak.
Det har tagit ett år, men idag går jag upp till din pappa och visar den.
- Tror du att han gillar den? - Vad är det?
Framtiden! Om Wilt Chamberlain använder dem-
-köper varenda amerikan dem. Det blir mode.
Vad är det?
- Inget... - Alan!
Vad gör du här? Fabriken är ingen lekplats.
- Kan du köra mig hem? - Bråkar Billy Jessup med dig igen?
Förr eller senare måste du ta itu med honom.
Är du rädd för något ska du se det i ögonen.
Kila iväg nu.
Han får inte leka här inne.
- Vad ville du visa mig? - Ett ögonblick.
Jäklar!
Vem gjorde det?
Det var jag.
Bara för att du heter Parrish får du inte träffa min tjej.
- Vi är bara vänner. - Inte nu längre.
Slå honom!
Idioter!
Suveränt!
Alan?
Är du hemma?
Alan! Inte nu igen...
Flit och beslutsamhet har präglat Brantford-
-alltsedan våra förfäder grundlade staden.
Trots svårt klimat och mager jord har vi.-.
-"...haft goda tider." - Jag kunde talet i morse.
- Nu går vi. - Vi måste tala med Alan.
Vi går nu.
Jag har sagt till pappa att det inte var Billy Jessups fel.
- Om jag hade vetat... - Det är okej.
Jag är stolt över att du tog itu med dem fast de var många.
Eftersom du tog det som en man har mamma och jag beslutat-
-att du är mogen för Cliffside Pojkskola.
Grattis!
Cliffside Pojkskola
Vill ni slippa mig?
Självklart ska du till Cliffside.
Vår släkt har gått på Cliffside sedan 1700-talet.
-"Parrish Hall..." - Det är studenthemmet.
Här får jag stryk för att jag heter Parrish.
Där ska jag bo i ett hus som är uppkallat efter mig.
- Det är uppkallat efter min far. - Varför bor inte du där?
Det har jag gjort. Annars vore jag inte den jag är.
Jag kanske inte vill bli likadan. Eller ens en Parrish.
Det blir du inte förrän du uppför dig som en.
- Jag vill inte gå på Cliffside. - Vi ska dit på söndag!
- Jag vill inte höra ett ord om saken! - Jag ska aldrig prata med dig igen!
- Sam... - Nej.
- Vad? - Inget,
- Vad gör du här? - Kommer med din cykel.
Jag skulle just gå till Billy och hämta den.
Jag sa åt Billy att sluta bråka med dig.
Det skulle du inte gjort. Vi pratar om det en annan gång.
Vad är det?
- Hörde du det? - Javisst.
Jag hittade ett skumt spel vid fabriken.
Jumanji.
"Ett spel för den som vill lägga världen bakom sig."
"Kasta tärningarna och flytta pjäsen."
"Först i mål vinner." Ska vi spela?
Jag slutade med sånt för fem år sen.
Sarah!
- Det är nog magnetiskt. - Se!
"De flyger om natten. Bäst att du flyr."
"Flygfän är inte roliga."
- Vad är det? - Jag vet inte.
Lägg bort det!
Nej! Spelet tror att jag kastade tärningarna.
Vadå "spelet tror"?
"Du får vänta i djungeln tills någon slår 5 eller 8."
"Du får vänta i djungeln..." Vad betyder det?
Tjugosex år senare...
- Staden behöver ett pensionat. - Huset är fullt möblerat.
Jag hade glömt hur stort det är. Judy och Peter, korn och titta!
Receptionen här.
Och baren här.
Underbart.
Du och dina barn ska säkert trivas.
Det är min brors barn. Han och frun omkom i vintras.
Är det fint?
Ja.
Vad tycks? Är det stort nog?
Peter har inte sagt ett ord sedan det hände.
Sorgligt. Så hemskt för er.
Det är okej.
Vi kände knappt våra föräldrar. De var alltid borta.
Skidåkning i St Moritz. Hasardspel i Monte Carlo. Safari i Afrika.
Vi visste inte om de älskade oss.
När schejkens yacht förliste-
-skrev de ett vackert avskedsbrev-
-som låg i en champagnebutelj bland vrakdelarna.
Förlåt.
Det var en trafikolycka i Kanada.
Skickar du alla papper?
Jag behöver en låssmed.
Peter, plocka upp dina leksaker.
Peter, bär upp väskan på vinden!
Sedan ska vi äta glass! Och dricka bourbon...
Vad står på?
- Jag flyttar in på ett motell. - Var inte dum.
Jag ser ingen spillning.
Så här såg den ut.
Afrikansk fladdermus? En flicka sa att hon såg en svärm på 1960-talet.
Såna finns inte här.
- Han såg dem. - Vad det än var, så är de borta nu.
Det är inte fladdermöss som gör mig orolig...
Vad gör dig orolig?
Jag skulle aldrig bo i ett hus där en person blev mördad.
- Mördad? - Alan Parrish. Det var nog hans far.
Här finns gott om skrymslen där han kan ha gömt liket.
Särskilt om han styckade det först.
Ni får inte komma för sent första skoldagen!
- Här är inga fladdermöss. - Där hör ni!
Här finns inget att vara rädd för.
Otroligt att jag blir kallad till rektorn första dagen...
Men nu ska vi äta och prata om något annat.
Vi vet varför huset var så billigt.
För 26 år sedan bodde Alan Parrish här.
En dag försvann han.
Hans föräldrar styckade honom och gömde honom i väggarna.
Jag är trött på dina lögner. Nu får du inte gå ut!
Det finns ändå inget i den här dumma stan.
Men det är inte lögn!
Hörde du något?
Saknar du mamma och pappa?
- Nej. - Du ljuger.
Sluta ljuga, annars bussar de en psykolog på dig.
Vad tror du händer med dig om du inte börjar prata?
Jag ringer om jag blir sen. Skolbussen kommer strax.
Har ni nycklar?
Hör ni vad jag säger?
Va?
Jag väntar tills bussen kommer.
Brukade mamma och pappa följa er till bussen?
- Nej. - Säkert? Jag kan köra er.
Tänk inte på oss. Bussen kommer strax.
Var ordentliga idag.
- Du hör det! - Vadå?
Var kommer det från?
Vi tar det hit bort.
Konstigt, de sitter fast.
"Ett spel för den som vill lägga världen bakom sig."
"Kasta tärningarna och flytta pjäsen. Först i mål vinner."
Det är nog mikrochip.
Du börjar.
"Ett litet bett som kliar och du börjar nysa."
Nej!
"Det är inget lätt uppdrag."
"Aporna hindrar expeditionen."
Vad är det?
Aporna kommer från spelet. Myggorna också.
Det såg jag inte förut.
"Äventyrare, akta er..."
"Äventyrare, akta er. Börja bara om ni vill slutföra spelet."
"Konsekvenserna upphör bara om en spelare går i mål och ropar Jumanji."
Aporna är borta. Lägg bort det.
Vänta! Vi spelar färdigt.
Annars blir faster Nora arg. Vi spelar kvickt.
Det är inget krångligt spel.
Nej, du slog en dubbel. Det är din tur nu igen.
"Tänderna är vassa, du smakar gott."
"Bäst att du skyndar dig bort."
Det låter inte bra.
Det är någon här!
Den finns inte, Peter. Det är en hallucination.
Fly, Peter!
Jag är hemma.
Min cykel.
Slog ni 5 eller 8?
Det gjorde han.
Tack, tack, tack!
Förlåt att jag skräms.
Jag är hemma! Mamma! Pappa!
Jag är hemma!
Det är jag! Det är Alan!
Jag är hemma!
Är du min lillasyster?
Nej. Jag är Judy och han är Peter.
Var är mamma? Är pappa på fabriken?
Är du Alan Parrish?
- Ja. Vilka är ni? - Vi bor här.
- Var är mamma och pappa? - Det vet vi inte.
Huset har stått tomt i många år.
Alla trodde att du var död.
- Var snäll och upprepa. - Röd päls och lång svans.
Hoppa ner från min bil och gå in på trottoaren.
- Vilket år är det? - Bilen är helt ny.
Nej, vilket år är det?
1995.
Har du legitimationen i din andra Tarzandräkt?
-26 år... - Bor du här?
- Ja, men jag har varit i Jumanji. - Indonesien. På hjälparbete.
- Carl Bentley. Sulan! - Känner ni honom?
- Det är vår farbror. - Ser han alltid ut så där?
Ja, han är vegetarian.
Apor!
Är han knäpp?
Han skadade huvudet för några månader sedan.
- Vänta! Vad ska du göra? - Hitta mina föräldrar!
Vänta!
Pappa gjorde skor här.
De bästa skorna i hela New England.
Förlåt.
Lugn, flickan.
Vet du vad som hände med skofabriken?
Den slog igen. Som allt annat i stan.
Det är kallt. Vill du ha kaffe?
Varför stängdes fabriken?
När sonen rymde satsade Sam allt på att hitta honom.
Tid, pengar... Allt.
Efter ett tag slutade han arbeta.
Han brydde sig inte längre.
Ingen har älskat en son mer än Sam gjorde.
Annars fryser du.
Tack. Är Parrish kvar i stan?
Jag går förbi dem ibland...
Vid Adam Street.
Våra föräldrar är också döda.
De vari Mellanöstern och förhandlade om fred...
Pappa jobbade med reklam.
Saknar du honom? Jag med.
Nu går han igen.
Jag förstår hur det känns, men vi ska spela färdigt.
- Vi? Varför behöver ni mig? - Om det kommer farliga djur.
- Det är ett lejon i fasters sovrum. - Tror du jag är lejontämjare?
- Hon kommer hem snart! - Är hon allergisk?
Larry, kom med båren!
- Slog hon sig så illa? - Kanske insektsbett.
- Ja, hon är också biten. - Över 50 personer. Vad händer?
Det är ju mrs Thomas. Fastighetsmäklaren.
Lyssna. Hör ni? In i bilen.
Tänk efter. Vad kom ut ur spelet?
Ett lejon, ett gäng apor...
Den där!
Ingen fara, bara en insekt.
Vi är säkra här inne.
Vi duckar lite så kan den inte stickas.
Glaset håller, vi är säkra.
Kan ni köra bil? Inga problem.
Pappa lät mig backa bilen...en gång.
Så det är inga problem.
Framåt!
Vänta...
Enkelt.
Alan.
Kom inte nära med det!
Du måste hjälpa oss spela. Faster kommer snart.
Säg åt henne att hon inte äger huset.
Mina föräldrar är döda och huset är mitt.
Äntligen slipperjag bananbladen.
Hur tror du att aporna påverkar ekosystemet?
Har du rakat dig med glasskärvor?
Har nån köpt dig på loppis?
- Jag har aldrig rakat mig förut. - Vart ska du nu?
Peter och jag kan spela om du tittar på.
- Nej tack. - Vad ska du göra?
Vet inte. Fortsätta livet där jag blev avbruten.
Fröken Niedermeyer kanske fortfarande är klasslärare.
Han törs inte hjälpa oss, han är skraj.
Vad sa du?
Du är skraj.
Vi spelar i stora rummet.
Ni fattar inte vad som kan hända.
Vi fixar det. Du behöver inte hjälpa.
Det tror jag inte.
Du tror att apor, mygg och lejon är farliga.
Det är bara början!
Jag har sett värre saker än du har mardrömmar om.
Sånt man inte kan föreställa sig. Sånt man inte kan se.
Sånt som smyger i natten.
Något skriker och man hör dem äta.
Då vill man inte bli efterrätt.
Skraj? Du vet inte vad ordet betyder.
Du lever inte fem minuter utan mig.
Hjälper du oss?
Jag tittar på.
Men jag är inte skraj.
Peter, du är bra!
Omvänd psykologi. Det använde pappa mot mig.
Klar?
- Alan, är du klar? - Man är aldrig klar.
Jag kastar igen.
Det funkar inte.
Det är inte din tur.
Jo, jag började. Sen kastade Peter två gånger, för han slog dubbel.
Nej. Två av pjäserna är era. Men här är två andra.
Elefanten var min.
Ni fortsätter spelet som jag började 1969.
Jag måste spela.
- Det är inte min tur. - Vems tur är det?
Sarah Whittles.
Här bodde hon.
Kusligt.
Vi lekte på verandan.
Madam Serena Spåkvinna
Hon har nog gift sig med Billy och bor i en husvagn.
- Tanten kanske vet var Sarah är. - Ja, om hon är synsk!
Verandan var mycket större...
- Kan du hjälpa oss? - Har ni bokat tid?
- Nej. Vi letar efter en person. - Madam Serena tar inte emot.
Du kanske kan hjälpa oss.
- Vad gäller det? - En person som har bott här.
- Jag har bott här hela livet. - Då känner du Sarah Whittle.
Vad vill ni Sarah Whittle?
Sarah?
Jag använder inte det namnet längre.
Sarah Whittle?
Vad vill du?
För 26 år sedan spelade du ett spel med en liten grabb.
Ett spel med trummor.
Hur vet du det?
Jag var grabben, Sarah.
Alan?
Du dödade henne.
Var god lämna ett meddelande så ringer doktorn tillbaka.
Det är Sarah Whittle. Ring snarast.
Mitt recept måste nog justeras.
Upplevelsen som vi har bearbetat och som inte hände...
Jag har träffat grabben som inte försvann.
Jag sitter i hans hus och dricker saft.
Du måste ringa och säga hur du tolkar det.
- Han ringer strax. - Medan vi väntar...
Nej! 2000 timmars terapi! Spelet finns inte!
Det är så hemskt att jag måste ha fantiserat.
Det var hemskt, men det hände.
Nej, det hände inte. Din pappa mördade och styckade dig.
Sarah! Skulle pappa göra så?
Pappa kunde knappt krama mig. Han styckade mig inte.
För 26 år sedan började vi spela.
Nu sätter vi oss och spelar färdigt.
Det är din tur.
Spela, Sarah.
Ge mig tärningarna och gå hem.
- Hur kunde du? - Djungelns lag, Sarah.
Jag har visualiserat dig som ande...
Läs vad det står.
"De växer kvickare än bambu. Akta så de inte tar dig."
- Nu börjar det... - Det händer inte!
Bort från väggarna, rör inget.
Inga snabba rörelser.
- De är vackra. - Mycket fina.
De purpurfärgade skjuter giftiga taggar.
- Och akta er för de gula. - Vilka då gula?
Jag kommer tillbaka!
Förlåt, Angus.
Jag ska skörda!
Min bil!
Otroligt! Starta nu.
Carl, hör du mig? Vi har problem med vilda djur.
Det får Stan och Willy fixa. Jag ska hitta en skum typ.
Jag skulle blivit brandman...
Sarah!
- Släpp mig! - Spelet är inte slut.
Jo! Du är inte i djungeln nu! Gör inte detta mot mig!
Vem ska ha iste? Jag fixar det.
Alan, spelet har förstört mitt liv.
Ditt liv?
"Du får vänta i djungeln tills någon slår 5 eller 8."
Jag var liten. Du försvann.
Fladdermöss jagade mig.
Jag var rädd. Förlåt, Alan.
- Ingen trodde mig, jag var ensam. - Jag med, i 26 år.
Jag med.
Det är okej, Sarah. Vi är också rädda.
Om vi spelar färdigt försvinner allt.
- Om jag blir fångad... - Det blir du inte.
- Jag slutar inte spela. - Inte jag heller.
Inte jag heller.
- Gör det, Sarah. - Snälla,
Jag visste att det var en svart dag.
Vi löser det. Det är bara att hålla huvudet kallt.
Och ta en sak i taget.
"Jägaren ur mörkret kommer."
"Du blir rädd som en barnunge."
- Vad är det? - Van Pelt.
Fegis! Kämpa som en man!
Det stoppar mig inte. Nu tar jag dig.
Du!
Släpp geväret!
Otroligt!
Alan kanske klarar sig nu, men det händer igen och igen.
Undertryckt vrede drar åt sig negativ energi.
Då hamnar man i en djungel. Det var inte slumpen...
Vems tur är det?
Min tur.
Du borde varnat oss för jägaren.
Jag visste inte. Tärningarna bestämmer.
Var han orsaken till att du inte ville spela?
Ville du inte spela? 26 år...
- Vad är det för en typ? - Han är jägare och vill döda mig.
- Varför? - Vet inte. Han gillar inte mig.
- Han kanske vill ha en jakttrofé. - Din tur.
Har ni pratat om det?
- Du är knäpp, han är beväpnad. - Säg inte att jag är knäpp!
Alla sa att jag var knäpp när jag sa att du flög in i spelet.
Jag kastar.
- Ingen kom när jag fyllde 14! - Jag kastar nu.
Jag kastar.
Kasta.
"Det är inte åskan som går. Men stå inte still."
Fly! De skenar!
Spelet!
Vänd er inte om!
Inte spelet!
- Varför tog du inte spelet, Peter? - Bry dig inte om honom.
- Vart ska du? - Den söker sig till vatten!
- Det är faster Nora. - Fel nummer.
Vänta på mig!
- Vad ska du ha? - Såna här.
De har inte tillverkats sedan 1903.
Då ska jag ha ett nytt vapen.
Fyll i de här formulären.
Jag gör det åt dig.
Louise!
Säg inte att du fick det här.
Du råkar inte jobba på posten?
Alan!
Var tysta.
Peter! Jag är livrädd för vatten.
Bra gjort.
Starkt. Jag tar spelet.
Nej...
Låtsas inte om något.
Göm spelet.
- Så fort det är trubbel dyker du upp. - Jag? Vad menar du?
Du följer med!
- Vänta! Han är... - Hennes fästman.
- Du sa att han var er farbror. - Jag är strax tillbaka.
- Du har lovat att inte svika oss. - Vi spelar sedan. Van Pelt...
Bäst att ni går hem.
- Hur ska vi spela nu? - Det går inte utan honom.
Judy!
- Vad har du gjort? - Jag försökte spela...
"Den som bryter mot reglerna undslipper inte straffet."
- Försökte du fuska? - Jag vred lite på tärningarna...
Det är fusk.
Dina händer!
Aporna har beväpnat sig. Jag kan inte stoppa dem!
- Vi behöver nationalgardet! - Vad händer? Jag vet att du vet.
Du skulle inte tro mig, Carl.
- Hur vet du att jag heter Carl? - Jag vet mer än det.
Du jobbade på skofabriken. Sulan, kallade alla dig.
Sulan! Ja, tills Parrish sparkade mig.
Sparkade han dig?
Jag hade en grej som kunde ha räddat stan.
Skorna.
Carl, det betyder inte mycket efter 26 år...
Jag är ledsen för det.
- Vad är du ledsen för? - Jag är Alan.
- Vad händer? - Det är nog rea.
Tre apor på en motorcykel? Duktig flicka.
Ur funktion
Jag får ställa borgen med en check.
Hälsa fegisen...
Släpp!
- Där är det. - Vänta här.
Jag har dig! Nu kommer Alan till mig.
Han vet inte att jag är här, så din plan funkar inte.
Stilla, jag blåser ut hjärnan på dig!
Tror du inte att planen funkar?
Priskontroll!
INGEN REA
Om du släpper mig kan jag stoppa det.
Det låter som filmen "The Twilight Zone", men det är sant.
Det här får jag ångra...
Stå still.
Jag låter dig gå. Vad händer nu?
Du stannar här. För din egen skull.
Jag har inget val.
En dag tackar du mig.
Gisslandrama på Sir Sav-A-Lot. En kvinna och två barn.
Gärningsmannen bär tropikhjälm.
- Vad är Sir Sav-A-Lot? - Ett varuhus.
Försiktigt...
Inga problem, jag har kört...en gång.
- Var är Sir Sav-A-Lot? - Vid korsningen Monroe och Elm.
- Episkopalkyrkan? - Numera hamburgerställe.
Fast jag vet inte om det är kvar...
Judy!
Vi får sällskap.
En trafikpolis, han hjälper oss.
Tvättmedel
Här är spelet.
Stäng av sirenen!
Jag kunde skjutit dig när som helst.
- Varför har du inte gjort det? - Alan kastade tärningarna.
Vi är framme.
Bromsa!
Han kommer.
Sarah!
Var är Peter?
Här.
Kom ihåg: Du förlorar aldrig kontrollen över situationen.
Slut på band 3.
...underliga händelser i Brantford.
98 personer har insjuknat med symtom från feber-
-till våldsamma kramper...
- Alan, prata med honom. - Vi hinner inte.
Han ville bara hjälpa.
Judy, kom.
Jag varnade dig, Peter.
Men du ville spela.
Lipar du? Nu får du skärpa dig.
Det hjälper inte att lipa.
Har du problem får du ta det som en man.
Förlåt. 26 år i djungeln och jag låter som pappa.
Förlåt.
- Du sa att man får vara skraj. - Det är inte det.
Vad är det?
Okej...
Var inte orolig, du blir normal igen.
Nu sätter vi oss och spelar färdigt.
Vad som än händer...
Jag känner mig hemma...
DÖRR ÖPPEN
Jag vet vem som ligger bakom allt. Nu kör jag till Parrish.
Lorraine?
- Vad är problemet? - Kan du köra mig hem?
Jefferson Street. Parrish gamla hus.
- Har du en pojke och en flicka? - Vad har hänt?
Jag förklarar på vägen.
Fint! Ta den! Vi måste till huset.
- Ska vi inte spela nån annanstans? - Nej, jag känner till den här platsen.
- Det är min tur. - Sarah...
Slår du 12 så vinner du.
Nu kastar jag.
"När månen är halv blir det monsun..."
din lagun." Monsun?
Tur att vi är inomhus.
- Lite regn gör ingen skada. - För mycket är livsfarligt.
- Vad gör vi nu? - Går högre upp.
Håll ihop!
Alan, vad är det?
Upp på bordet!
UPP i ljuskronan!
Judy! Peter!
Jag går först. Ingen fara.
Bara teven som låter.
Detta har jag drömt om...
Ta spelet.
Är du oskadd?
Du brottades med en alligator för min skull.
En krokodil.
Alligatorns bakben ser annorlunda ut.
Fel av mig.
Min tur.
Nu vet jag! Översten i biblioteket med en skiftnyckel.
Cluedo.
"Akta dig för marken där du står."
"Golvet är kvickare än sand."
- Hjälp! - Var lugn. Kämpa inte emot.
Jag är lugn.
Håll fast!
Hitta något som håller!
"Det är en läxa..."
"Det är en läxa som du ska lära dig."
Jag har dig.
"Ibland får du ta ett steg tillbaka."
- Gör det ont? - Nej.
Tack, Judy. Klyftigt.
Sarah och jag sitter fast. Din tur, Peter.
- Jag vill inte förlora dig igen. - Tack för att du stannar.
"Behöver du en hjälpande hand?"
"Vi hjälper dig, för vi har åtta."
Vad är det? Han skriker inte utan orsak.
Pappa hade en yxa i vedboden. Hämta den!
Judy? Peter?
Faster Nora, det är Peter.
Jag förklarar sen.
Sarah, det är din tur. Du vinner om du slår 7.
- Jag kan inte kasta. - Med munnen!
Kom med spelet!
Judy!
- Hur gick det? - Hjälp dem.
Kom, Judy!
"Du är nära målet. Men jorden skälver."
- Jag saknar mamma och pappa. - Jag med.
Vår enda chans är att spela färdigt!
- Ta spelet! - Jag släpper dig inte.
Stilla!
Stå upp.
Vad har du i handen?
Släpp!
Spelet är slut.
- Börja springa! - Nej.
- Är du inte rädd? - Livrädd.
Men pappa sa att det man fruktar ska man se i ögonen.
Duktig pojke. Äntligen har det blivit karl av dig.
Vad är ditt sista ord?
Det är Jumanji.
Nej, Alan!
Jag glömde mina anteckningar.
- Äntligen är du tillbaka! - Jag var borta i fem minuter...
Det verkar mycket längre.
Du sa att du inte ville prata med mig.
Förlåt att jag sa det.
Alan, jag var arg.
Jag är ledsen för det.
Du slipper Cliffside om du inte vill.
Vi pratar om det i morgon. Karlar emellan.
- Far och son? - Ja.
Nu måste jag skynda mig.
Pappa.
196... Idag på fabriken, menar jag.
Det var inte Carls fel. Jag lade skon på bandet.
Bra att du säger det. Tack.
Hej så länge.
Judy och Peter!
De är inte här.
Det är 1969. De är inte födda än.
Jag börjar glömma hur det är att vara vuxen.
Bara vi inte glömmer varandra.
Eller Judy och Peter.
Alan, jag vill göra en sak.
Innan jag blir för barnslig igen.
Får man övningsköra när man går i sexan?
En ny gymnastiksko, pappa. Den kan nog säljas.
De är här.
Vi hämtar er på flygplatsen.
Är de här?
- Jim! Välkomna. - Min fru Martha.
- Var är barnen? - Där!
- Hur kunde du veta det? - En gissning...
Ja, det är Judy och Peter. Hälsa ordentligt.
Ni ser ut precis som jag minns er.
Jag tycker att jag känner dem...
Ni har ju berättat om dem...
Jag hämtarjulklapparna.
- Vi älskar barn. - God jul.
- När kan du börja? - Först ska vi köra till Kanada...
Nej!
Förlåt. Saken är den...
Det är bråttom med marknadsföringen.
Inga problem. Jag börjar nästa vecka.
Jag ska presentera dig för dina blivande kollegor.
Vårt hem är ert hem. Så ofta ni vill.
Vad är det för ljud?